Jag satt i ett rum med Griffin i sex dagar för att få honom att prata.
- Men Kråkan hade honom i sin makt. - Var är hon, Griffin? Var är hon?
- Du sa inget. - För inte framstå som ett monster.
- Tom fick dig att göra det. - Han har berättat om dig.
- Om hur hänsynslös du är. - Jag höll mitt team om ryggen.
I Toms fall riskerade jag fängelse, inte bara min karriär.
Han måste låta bli utredningen.
- Få honom att förstå det. - Kan jag hjälpa er?
- Griffin avslöjade platsen. - Han visste var Lane skulle ta henne.
Roger Lane? Jag måste ställa ett par frågor.
- Jag känner honom. Roger Lane. - Hur känner du Roger?
Jag har fotograferat åt honom till företagsbroschyrer och sånt.
- Kan det vara mannen som tog Emma? - Ja, det kan det.
Julie?
- Vi har släppt Roger Lane. - Va? Varför?
- Jag måste meddela John. - Okej. Jag vet var han är.
Herregud...
- Liam? - Jag ville be om ursäkt.
Det passar illa nu. Ring på måndag eller nåt.
- Jag vill bara ha tillbaka jobbet. - Inte nu.
Liam?
John?
- Var är Roger Lane? - Jag har efterlyst honom.
- Vart ska de? Vad har de hittat? - Inget än.
- Inga spår på strid. Låt dem jobba. - Så det var en olycka?
Det säger jag inte. Det är för tidigt.
Hittills har vi inte sett bevis på brott.
Han kanske försökte fixa larmet och tappade balansen.
- En halv whiskyflaska stod på bordet. - Så passande.
- Va? - Ni släppte Lane, Channing är död.
Vi vet inte hur det gick till. Det kan ha varit en olycka.
- Det kan ha varit otur. - Otur?
Samma otur som fick de andra två makarna att ta sina liv?
Det här handlar om männen, Jane.
Vi måste hitta Lane.
Simon! Julie Delaneys sambo hittades död på en byggarbetsplats i morse.
- Herregud. - Polisen tror att det var en olycka.
De har släppt Roger Lane.
Hade de inte gripit honom?
Du vet vad jag tänker fråga.
- Om Lane är Kråkan... - Nej, jag kommer inte att bo hos er.
Bara i några dagar. Du och Liam.
Jag kan inte bara släppa allt och...
Mannen som hittades på bygget, arbetade han där?
- Jag kan inte säga... - Hette han John Channing?
Liam jobbade för honom.
- Var är Liam? - Han kom inte hem i går kväll.
Är det ovanligt? Hade ni bråkat?
Nej, han hade gått när jag kom hem.
Du var den siste som såg honom.
Jaha.
- Sa han nåt? - Han pratade om sin chef.
Han ångrade att han hade slutat. Han skulle försöka få det tillbaka.
Det verkar ju inte ha fungerat.
Griffin är sambandet, men han är medvetslös.
Berätta nåt om var Lane håller hus. Vad som helst.
- Vi kan chansa. - På?
Det fanns ett nytt hänglås på dörren där vi hittade Julie.
- En holländsk fabrik, Hoelson. - Okej.
Hoelson gick i konkurs för sex år sen.
Innan dess var Griffins låssmeds- företag deras återförsäljare.
Hade Lane tillgång till Griffins gamla lager?
Kanske även till lokalen.
Det finns inga uppgifter att den skulle vara såld.
Det perfekta gömstället.
Vill du köra?
Lämna ett meddelande efter tonen.
Liam, det är Tom igen. Kan du ringa mig?
Jag vill veta att du är oskadd. Jag kan hämta dig om det behövs.
Vedder... Hoelson-hänglås. Massor av dem.
- Vad är det? - New Mersey Estates.
Roger Lane verkar ha kopierat nycklar här.
Nyligen, ser det ut som på de här.
Bluebell Drive 7.
Johns och Julies hem.
Sam?
Jag beklagar att John dog.
De kallar det en olycka. Otroligt, va?
- Hur mår Dani? - Jag har inte träffat henne.
Vi har hittat en koppling mellan John och Liam Duke.
"Vi"?
Är du polis igen?
- Vad ska det betyda? Sam? - Glöm det. Dålig tajming.
Säg inte så. Berätta!
Du sa att Elizabeth förrådde dig. Men så var det inte.
Hon dolde det som du gjorde mot Griffin.
- Vem har sagt det? - Hon.
- Va? När? - Det är oviktigt. Varför ljög du?
- Av lojalitet, antar jag. - Lojalitet? Mot vad?
Hon räddade Luke Griffins liv. När vi var på stranden.
Jag trodde att han var död, men hon återupplivade honom.
- Är det så enkelt att ljuga för dig? - Varför pratar vi ens om det?
Skulle en politiker som Elizabeth riskera allt för en av sina utredare?
Hon dolde tortyr och riskerade fängelse.
Allt för att hon är en toppenchef?
Hur naiv tror du att jag är?
Låg du med henne?
Varför spelar det roll?
Hur länge?
- I nåt åt. - Varför har du inte berättat om det?
- Hon var gift. Det blev rörigt. - På vilket sätt.
Hon blev gravid.
Jag ville behålla barnet och att hon skulle lämna sin man.
- Jag älskar dig, Sam. - Jaså?
- Var jag ett enklare val med hus? - Så var det inte.
- Du har ljugit om allt! - Jag säger sanningen nu!
För att du måste, inte för att du vill.
- Hallå? - Tom? Är det du?
Ja, Liam.
Jag gjorde inget. Jag hittade John där.
Vad hände, Liam?
Han blödde där han hade slagit i stången.
- Vad gjorde du där? - Jag bad att få jobbet tillbaka.
Jaha. Pratade du med honom?
Han var upptagen, så jag gick till en pub.
Jag drack ett par öl och kom tillbaka.
- Varför ringde du inte polisen? - Jag försökte återuppliva honom.
Jag har gått en första hjälpen-kurs med pappa.
Jag mindes bara att hjärt- och lungräddning måste utföras rätt.
Sen hade jag has blod på mig.
Jag fick panik.
Du tror väl på mig?
Ja. Ja, det gör jag.
Du måste berätta det för polisen.
Okej.
- Simon Duke. - Jag hittade Liam. Han mår bra.
Tack och lov. Tack och lov. Var är ni?
- Jag tar med mig honom till mig. - Va?
- Han var på min tågstation, Simon. - Jaha.
Du borde verkligen bo hos oss i några dagar.
Jag kommer. Du behöver inte övertyga mig.
Jo, Tom, polisen är här...
- Tom? Det är Vedder. - Jag har hämtat upp Liam Duke...
Ja, vi vet.
- Han har jobbat för Channing. - Han hittade hans kropp.
Du får ta hans vittnesmål när du kör hit Simon.
Visst. Visst.
- Hej. - Hej, Sam.
- Det här är Simon Duke. - Hej. Kom in.
- Trevligt att träffas. - Tack. Hej.
Den här vägen.
Vi är redo för dig.
- Får jag träffa Liam? - Om en stund, Simon.
Liam, jag är kommissarie Vedder.
Vill du ha en kopp te?
Åh, helvete. Otroligt.
Tom. Han ser inte en dag äldre ut.
- Vad är hans hemlighet? - Det måste vara havsluften.
Det måste det. Det hjälpte nog också att lämna poliskåren.
Det är deras förlust. Han var en bra snut, din man.
Vi är inte gifta.
- Jag misstog mig. - Mjölk?
Ja, tack.
De andra poliserna såg mig och Liam som informationskällor.
Nån form av kärl, som skulle hjälpa dem i utredningen.
Men inte Tom.
Han såg oss som människor.
Han visste att Emmas öde skulle hänga över oss i resten av våra liv.
Ska jag visa dig till ditt rum?
- Ja, tack. - Ta ditt te.
Jag håller med dig.
Han låtsas inte. Han är skräckslagen.
Och Roger Lane?
Vi gör allt för att hitta honom.
Lycka till.
Om vi gräver ner stängslet cirka 60 cm-
-så gräver de sig inte ut.
- Hej, Simon. - Hej.
- Mår du bra, Liam? - Ja.
Gick det bra med kommissarie Vedder?
Ska vi sätta luckor på insidan?
Det skulle stärka strukturen. Det är en bra idé.
Jag ska leta efter en plats att fotografera. Vill du följa med?
Jag hjälper Tom.
- Gå inte för långt bort, Simon. - Okej, inga problem.
- Simon! - Vilken plats, va? Häpnadsväckande.
- Tack. - Jag var borta vid båtarna också.
- Det går väl bra? - Naturligtvis.
- Jag behöver fylla på flottan. - Nej, de är toppen.
Nobla fartyg. Men jag är tveksam till hemsidan.
- Jaså? - Bilderna gör inte stället rättvisa.
Det vill jag åtgärda. Med ditt tillstånd.
- Kör hårt. - Okej.
Liam är en fin kille. Det är din förtjänst.
Miljöombytet gör honom gott redan.
- Är allt som det ska med Sam? - Visst.
- Hur så? - Ingen anledning.
Du måste väl ha en anledning att fråga.
Hon verkade lite spänd, det är allt.
Nej då. Allt är bra.
Du är en naturbegåvning, va? Det måste vara trevligt.
- Vad menar du? - Friluftsliv.
Manliga sysslor. Det kommer naturligt hos dig.
- Det finns massor som jag inte kan. - Lägg av.
Som att fotografera. Det blir golv och fötter och himmel.
Ja, så klart.
Men det är ju inte samma sak.
- Så lustigt. - Vad då?
Det stod en bil där, men körde i väg när jag närmade mig.
Nu var den tillbaka.
- Vad var det för märke? - Va?
Jag är dålig på bilar, tyvärr.
- Den var silverfärgad. - Vi bör gå tillbaka nu.
- Gå tillbaka? - Går det bra?
- Visst, visst. Tar du den...? - Okej.
Vi har Roger Lane. Han skulle till Irland.
- När är han här? - Om nån timme.
Det är för länge. Kör hit honom med blåjus och sirener.
Du har visst ändrat dig. Om att Griffin hade en partner.
- Du avfärdade det i åtta år. - Nu har vi bevis.
- Är det så enkelt? - Jag är inte småsint.
Jag sa inte att jorden är platt för att Tom påstod motsatsen.
Men jag måste inte gilla honom.
- Jösses, Liam. - Är vi i fara?
- Nej. Det är bara en räv där ute. - Får jag följa med?
Nej. Jag är strax tillbaka.
Vi hittade låssmedjan och hänglåsen som du använde på Julie.
- Vilken låssmedja? - Där du kopierar nycklar i smyg.
- Jag vet inte vad ni pratar om. - Du kan bindas till det här.
Du anlitade Griffin. Du anlitar Simon Duke-
- och hans fru var den sista som försvann spårlöst.
Säg när.
- När. - Jag får.
- Ja, men du är ovan. - Hur vet du det?
Det har varit hårda kvällar i Manchester.
- Så är det i din ålder. - Där ser du.
- Lagom är bäst. - Vilket skitmotto.
Det är ett skitmotto.
Det var inte Johns motto i alla fall.
Han levde livet till fullo.
Han var på puben till två, men kom alltid först till jobbet.
Han var en bra kille, påstod alla.
Påstod alla? Var han inget helgon?
Nej. Det var han inte.
När nån dör, glömmer alla det som var dåligt.
Det är som med mamma. Vi vet ju inte om hon är död, men...
- Liam. - Hon var inget helgon heller.
- Det är ingen av oss. - Så sant.
Minns du att hon jämt tappade mobilen eller glömde den?
- Det är ingen stor sak, med tanke... - Du brukade bli ganska arg.
- Frustrerad, snarare. - Det tycker inte jag.
Du blev arg.
Snälla Liam.
Jag förstår bara inte.
Jag har funderat på det hela dagen.
Hur kan det vara en slump att jag jobbade med nån som mördades...?
Jag tänker att jag är sambandet.
Jag är länken.
Jag borde kunna förklara det, men...
Jag kan inte Jag kan inte.
Nej!
Förlåt mig. Förlåt.
- Jag ska byta om. - Liam.
Liam!
Jag känner mig som boven i dramat.
Du har aldrig varit boven.
- Varför flydde du? - Jag har begått misstag, jag vet.
Men Luke Griffin dödade kvinnorna, inte jag.
Var inte blygsam. Du smög dig in och byggde läger. Du skadade männen.
Du fick deras död att se ut som självmord. Luke kom inte på det.
Ni hade en sak gemensam, dock.
Ni hade inte framgång hos kvinnor och avskydde män som hade det.
Du utnyttjade det, du manipulerade honom.
Ni delade på bytet, men Luke gjorde hela jobbet.
Transporten. Nycklarna. Låsen.
Du fick hjälp och ändlös lojalitet.
- Varför flydde du? - Ni skulle aldrig sluta.
Ni skulle genomsöka varje fastighet som vi har.
- Och? - Ni skulle hitta dem. Kamerorna.
Ett par lägenheter där kvinnor bor...
Jag installerade kameror.
Men jag tittar bara, det är allt.
Jag tittar bara.
Jag försökte vara båda föräldrar.
Kanske försökte jag för mycket.
Han skulle nog föredra en pappa som du. Stark och kunnig...
Liam?
Vad är det, Liam?
Jag var...
- Jag bara... - Liam!
Det är ingen fara, Liam. Ingen fara.
Hör på. Lugna ner dig.
Du har min tröja på dig. Den passar dig.
Var hittade du den? I vilken väska?
Det är okej. Så ja.
Det är bättre om du vet. Efter alla dessa år.
Du måste förstå. Jag gjorde det för din skull.
Va?
Liam! Liam!
Liam! Det var för din skull, Liam.
Jag skyddade det som hon försökte förstöra.
Vår familj. Vårt hem.
Med otrohet, hot att lämna oss, drickandet...
Med otrohet?
Channing var likadan. Inte nog med att han anställde dig.
- Han skickade dig till Manchester. - Jag förstår inte.
Han försökte ta dig ifrån mig, Liam.
Komma mellan oss.
Vilken jävla arrogans!
- Gick det bra? - Han fick en knäpp och sprang i väg.
- Vad är det som pågår mellan er? - Hans mamma.
Han klandrar mig för det som hände henne.
- Bara han inte gör nåt dumt. - Är det troligt?
Jag vet inte. Liam är labil. När det här dras upp igen...
Labil?
- Vi måste hitta honom. - Det ska vi.
Han kan inte ha kommit långt. Jag söker på stranden.
Liam!
Och Simon Duke?
Träffade han nånsin Griffin? De har ju båda jobbat för dig.
Bara en gång. På vår julfest.
- Vänta, är du säker på det? - Absolut.
Det måste väl Simon ha sagt när ni grep Griffin.
Så de har träffats. Har de pratat med varandra?
Ja. I nån timme eller så.
När vi grep Griffin för mord på Emma sa Simon att de aldrig har träffats.
- Är du säker? - Ja. Jag förhörde honom.
- Simon? - Det är Liam, han är tillbaka.
Han har låst in sig på vinden.
Han vill inte prata med mig. Han frågar efter dig.
Okej, jag är på väg.
Berätta om Simon. Hurdan är han?
Trevlig. En duktig fotograf.
Han hade det svårt när lokaltidningen lades ner, men klarade sig.
Jag har alltid tyckt lite synd om honom.
- På grund av det som hände Emma? - Nej, innan dess.
Hon var yngre än han och så söt.
Simon?
Sam?
Var hon otrogen?
Det kom fram på puben en kväll.
Det är därför jag inte är gift. "Spela inte, då förlorar man aldrig."
Vad tyckte han om det?
Han sa att det inte är kvinnors fel. Det är männen.
- Varför frågar ni om Simon? - Det handlar om männen.
Ring Tom och skicka dit insatsstyrkan.
Liam, är allt som det ska?
Sam! Inte Sam, snälla.
Sam, snälla. Låt henne vara!
Så där, ja. Bryt dig loss och rädda henne!
Det är vad riktiga män gör, eller hur?
Se på er! Det är din man, titta på honom.
Din jävla fjant, utklädd som ett arsle!
Lugna dig, annars skjuter jag henne i nyllet.
Säg hej då, Sam.
Säg hej då.
- Gör det inte, Sam. - Säg hej då, Sam.
Gör det inte, Sam.
Säg hej då!
Så där. Så där.
Det ordnar sig.
Jag älskar dig.
- Hej då. - Kom nu. Kom.
- Håll käft! - Jävla rövhål!
Upp med dig! Ut!
- Nej! - Se på honom en sista gång.
Nej!
- In med dig. - Nej.
- In med dig. - Dra åt helvete!
Håll käften.
Sam!
Sam?
Sam!
Var är hon?
Var är hon? Var är hon?
Var är hon, Simon?
Var är Sam? Var är hon?
Vad har du gjort med henne? Var är hon?
Är det här vad du vill? Vad har du gjort med henne?
Var är hon?
Gillar du det?
Var är hon?
- Hon är borta, Tom. Hon är borta. - Hon är inte borta!
Tom! Tom!
- Tom! - Skyll dig själv, Tom.
Din arrogante jävel!
Låt honom vara!
Rör på påkarna! Vad har du gjort med henne?
Din jävel!
Text: Katharina Bohlin www.sdimedia.com